Översatt av: Darkscizm
John!
Var är Rambo?
John!
John Rambo!
Det här är inte sant...
-Var kommer ni ifrån? -Från Washington.
-Kul att träffa dig igen. -Detsamma.
-Vill du prata om det? -Om vad då?
Om gårdagen, om hur du slogs i ett lagerhus i Bangkok.
-Såg ni det? -Ja.
Idag hittar jag dig i arbete vid ett kloster.
De låter mig bo här och istället hjälper jag till lite.
-Kamperna då? -De ger lite extra pengar.
Ja, jag såg att du gav det till munkarna.
Ni ser mycket.
-Vilka är de där, överste? -De är en orsak till varför jag är här.
Det här är Robert Griggs. Han är chef för fältoperationerna.
-Det här är John Rambo. -Angenämt att träffas.
-Det var svårt att hitta dig. -Letade ni efter mig?
Det är svårt att hitta bra män.
Jag vill att du tittar på de här fotografierna.
Jag vet inte hur mycket du känner till om Afghanistan.
De flesta vet inte ens var det ligger.
Över 2 miljoner civila, mestadels bönder och deras familjer-
-har systematiskt avrättats av invaderande ryska arméer.
Alla nya former av vapen...
...inklusive kemiska vapen, har används mot befolkningen.
Vapnen har varit ganska effektiva.
Jag antar att du inte känner till läget just nu.
Efter nio år av krig har de afghanska styrkorna fått Stinger-missiler-
-för att kunna försvara sig mot lufträder.
Utom en region, som ligger 80 km från gränsen.
Tydligen är den ryske befälhavaren ovanligt brutal här.
Han har lyckats skära av alla hjälpförbindelser utifrån.
Vi vill undersöka problemet på plats.
Vad har det att göra med mig?
De har bett mig om hjälp.
-Ni tänker väl inte göra det? -Jo, och jag vill att du följer med.
-Jag har gjort mitt. -Vad menar du?
Mitt krigande är över.
Jag tyckte att du sa att han var en duktig soldat.
Det verkar som om vi får ta den långa vägen nedför trapporna.
Jag följer bara order.
Uppdraget är viktigt, John.
-Betyder det något? -Annars skulle jag inte åka.
-Tidigare gjorde det inte det. -Det var annorlunda då.
Följ med mig, John.
Jag vet inte vad ni tycker om det här stället men jag trivs här.
Jag gillar att jobba här och vara en del av något.
Du är en del av något.
När tänker du erkänna det för dig själv?
-Vad pratar ni om? -Du säger att ditt krigande är över.
På utsidan verkar det så, men inom dig finns det kvar.
Jag vet varför du är här, men det kommer inte att fungera.
Du kan försöka, men du kan inte fly från den du är.
-Vad är jag? -En utmärkt soldat.
-Inte nu längre. -Tyvärr har du inget val.
Jag ska berätta en historia.
Det var en skulptör som hittade en speciell sten.
Han tog hem den och arbetade med den-
-tills den var klar.
Han visade den åt vännerna och de sade att han hade skapat en fin staty.
Skulptören sade att han inte hade skapat något.
Statyn fanns där hela tiden. Han hade bara tagit fram den.
Vi gjorde inte dig till en krigsmaskin.
Vi finslipade dig bara.
Du kommer att plåga dig själv tills du inser vad du är.
Tills du erkänner det.
Jag är inte redo än.
Jag måste vidare.
Lova att du söker upp mig när du återvänder till USA.
Jag lovar.
Jag beklagar, överste.
Någon gång måste det ta slut.
Jag förstår.
Ta skydd!
Släpp era vapen och stanna där ni är!
Ni kan inte fly.
Vi kommer inte att anfalla om ni inte försöker fly.
Släpp era vapen. Ni kan inte fly.
Släpp era vapen. Nu!
Rambo.
-Något gick snett. -Vad hände?
Ryssarna tillfångatog hela teamet.
Såvitt vi vet fördes de till ett läger i närheten.
Vad tänker ni göra åt det?
Det finns inget vi kan göra.
Jag vill bara att du skulle veta det.
-Jag då? -Vad menar du?
Kan ni få in mig?
-Du kan inte mena allvar? -Jag menar allvar.
-Officiellt kan vi inte göra det. -Gör det inofficiellt.
Jag vill att du ska veta att ifall du blir tillfångatagen-
-eller det här läcker ut så kommer vi att neka till allt.
Jag är van.
Jag hör av mig.
Peshawar, Pakistan. Nära den afghanska gränsen.
Vill du köpa?
-Många vapen här. -Nej, jag söker Mousa Ghani.
-Vad heter du? -John Rambo.
Vänta här.
Det säljs många i Afghanistan.
Många landminor. Landminor överallt.
Jag är Mousa Ghani. Vad vill du?
Griggs skickade mig.
Du ser inte ut som de män han skickade förut.
Du ser inte ut som en soldat.
-Det är jag inte heller. -Vad är du? Legosoldat?
-Nej. -Om du inte är soldat-
-vad är du då? Turist?
Jag är ingen turist.
-Ursäkta. -Vet du var amerikanen är?
I ett ryskt läger i byn Khowst, 50 km från gränsen.
Griggs skickade utrustningen som du begärde.
-Vill du kolla den? -Ja.
-Är det här rätt saker? -Ja.
Jag har aldrig sett något liknande. Vad är det där?
-Detonatorer. -Vad är det här?
Blåa ljus.
-Vad gör de? -De lyser blått.
-Hur många män följer med oss? -Det kommer inga andra, bara jag.
Bara du? Det var inte bra.
Jag kan inte ta med bara en man. Du måste ha flera män med dig.
Griggs sa att du skulle få in mig. Gör det.
Jag måste ta med mig mediciner. Annars kommer många att dö.
Förstått?
Jag vet inte vem du är, men jag ser på ditt sätt-
-att du inte har någon erfarenhet av krig.
Inte sant?
Jag har väl skjutit några skott.
"Några skott"
Du borde nog åka hem och tänka över det här en lång stund.
Jag har redan gjort det.
Verkligen?
Det är ditt beslut, men en sak ska du veta:
Du kan inte frita amerikanen på egen hand,-
-så skyll inte på mig om du misslyckas.
Jag tar inget ansvar för det.
Det låter bekant.
Jag är överste Zaysen, befälhavare för den här regionen.
Vet ni att ni är den förste amerikan som tillfångatagits här?
Gratulerar.
Jag tror att ni planerar att förse rebellerna med Stinger-missiler,-
-avsedda för att slå ut ryska helikoptrar.
Om jag ska bli förhörd, så vill jag att era överordnade gör det.
Härute har jag inga överordnade.
Jag har befälet.
Ni är ensam.
Övergiven av er regering.
-Vad vill ni ha? -Samarbete.
Den här sektorn har varit under full kontroll i fem år.
Jag kan inte göra mer här.
Det finns inga utmaningar kvar.
Om ni kan ge mig information om när nästa leverans anländer-
-kanske vi kan hjälpa varandra.
Alla vill vi ju ha fred.
Kreml har ett konstigt sinne för humor.
-Förlåt? -Ni pratar om fred och nedrustning-
-medan ni håller på och utplånar ett helt folk.
Vi utplånar ingen.
Jag tror ni är för klarsynt för att tro på sådan propaganda.
-Var är missilerna? -Jag vet inget om dem!
Det vet ni visst, men ni inser inte att jag försöker hjälpa er.
Vill ni ha medkänsla? Ni startade ju det här kriget.
Det är bara en tidsfråga innan vi uppnått fullständig seger.
Det blir ingen seger. Varje dag förlorar ni slag-
-mot illa utrustade frihetskämpar.
Ni underskattade er fiende.
Om ni hade läst historia, skulle ni veta att de inte ger sig.
De dör hellre än att bli förslavade.
Ni kan inte besegra dem.
Vi försökte med det i Vietnam.
-Det kommer att gå likadant för er. -Ni vill visst pröva mig?
Det här är Afghanistan. Alexander den Store försökte erövra det.
Sedan Gengis Kahn och efter honom, britterna.
Nu försöker ryssarna, men det afghanska folket är svåra motståndare.
Våra fiender har skrivit böner om oss.
-Vill du höra? -Visst.
Så här låter en:
"Må Gud bevara oss från kobrans gift, tigerns tänder och afghanernas hämnd"
Vet du vad det betyder?
Att ingen jävlas ostraffat med er?
Något åt det hållet.
Bäst vi rör på oss.
Norrut finns det många grottor. Vi färdas genom dem.
Det är säkrare så.
Den här grottan leder oss till De Fem Lejonens Dal.
En gång ombads den afghanske kungen att skicka 500 man till ett slag.
Han skickade bara fem.
Det var ett stort slag och de vann.
Han sade: "Det är bättre att skicka fem lejon än 500 får"
-Vad anser du? -Han hade tur.
Tur?
-Hur långt är det till byn? -Ungefär två timmar.
Vart ska missilerna levereras?
Jag vet inte.
Ni ljuger.
Vart?
-Vart? -Jag ska berätta.
Jag visste att ni skulle ljuga.
Var är missilerna?
-Nära. -Hur nära?
I röven på er.
Ni har prövat mitt tålamod tillräckligt länge.
Jag försökte göra det här på ett smidigt sätt.
Namnet John Rambo...
...låter det bekant?
Inte?
Han planerar tydligen ett räddningsförsök med hjälp av rebellerna.
Mannen här påstår att han vet vart han är på väg.
Vi ska välkomna honom.
Den här är dalens sista by. Här finns ungefär 100 man.
-Det är många barn här. -De är också bra kämpar.
Jag ska meddela ledarna att vi vill prata med dem.
De har aldrig sett någon som dig.
De är muhajidin-soldater. Det finns 10000 av dem vid gränsen.
De väntar på vapen ska levereras. Sedan kommer de hit för att kämpa.
Vi rider till sjukhuset.
Han är den enda läkaren på 500 kilometer.
Det här är den första medicinen de fått på två månader.
En present från ryssarna. Minor som ser ut som leksaker.
Vi lär barnen att inte röra dem, men en del lär sig det försent.
Vem är det där?
Han heter Yuri. Han är ryss.
-Desertör? -Han föredrar att kallas avhoppare.
Han är den som bäst känner till deras läger.
Vi borde nog gå nu.
Minfältet börjar här. Först en meter åt det här hållet.
Sedan två meter åt det här hållet.
De har fyra vakttorn. Här, här, här och här.
-Var finns fångarna? -Här.
Om vi lyckas ta oss in, finns det en annan väg ut?
Under marken, men den är fylld med dåligt vatten.
Jag vet inte ordet för det.
Han menar avloppet. Var är det?
Avloppet är här och det leder hit. Vakterna patrullerar här.
De tror inte att ni kommer att ta den vägen.
Vi borde gå genom minfältet. Det förväntar de sig inte.
Det är omöjligt. Det finns många Spetnaz-soldater där.
Vi är för få.
Vi har förlorat många män. Vi förlorar ännu fler om vi går dit.
-Jag behöver inte många män. -Vad vill du ha då?
Jag behöver två män som tar oss genom minfältet-
-och två män som hjälper oss att fly.
Gör vi det här, kommer ryssarna hit och fler människor kommer att dö.
-Jag kan inte vänta. -Du får vänta på hjälp, precis som vi.
-Då går jag ensam. -Du kommer att dö.
Då dör jag väl då.
Vänta.
Var snäll och stanna.
Jag heter Masoud.
Döm oss inte förrän du vet skälet till att vi inte vill slåss.
De flesta av oss är starka och kommer inte att låta sig drivas bort.
Våra barn dör av sjukdomar, minor och giftgas.
Kvinnorna våldtas och mördas.
Förra året dödades 6000 afghaner i dalen bredvid.
Gravida kvinnor stacks ner med bajonetter-
-och barnen kastades i eldarna.
De gjorde det för att slippa kämpa mot nästa generation av afghaner.
Ändå är det ingen som ser det eller läser det i tidningen.
Det du ser här är muhajidin-soldater.
Heliga soldater. För dem är det här ett heligt krig.
En muhajidin-soldat kan inte dö, för vi betraktar oss redan som döda.
För oss är det en ära att dö för vårt land och Gud.
Det du måste göra är att få slut på dödandet av våra kvinnor och barn.
Om vi befriar den här mannen så att han får åka hem-
-och berätta vad som sker här, då hjälper vi givetvis till.
Gå nu så att vi får diskutera det bästa sättet att frita mannen.
-Tack. -Det är vi som ska tacka.
-Oroa dig inte, de bestämmer sig snart. -Jag måste ta mig in ikväll.
Vad heter du?
Den här pojken är seglivad. Hans föräldrar dödades förra året.
Hans bror dog i lägret.
Han ser ut som en pojke men kämpar som en man.
-Vad heter du? -Rambo.
Var kommer du ifrån?
Arizona.
Hur många dagsresor härifrån?
Ungefär två år.
Är du soldat?
Inte nu längre.
Jag är soldat. Är du här för att kämpa?
-Nej. -Är du rädd?
Vad är det där?
-En kniv. -Får jag titta på den?
-Den är fin, kan jag få den?
-Vad är det där? -Du vill ha allt.
-Den ger tur. -Vad är det?
Tur är...
-Kan jag få den? Jag behöver tur. -Jag med.
Han är alltid så där.
Det är en nationalsport.
Den är 3000 år gammal. De kommer aldrig att sluta med den.
De spelar oavsett om det är krig eller inte.
-Vill du pröva? -Jag föredrar amerikansk fotboll.
Spelar man inte det med fötterna?
Inte direkt.
Nu går vi.
-Vad säger han? -Han vill att du ska vara med.
Det är en slags välkomstgest.
Jag tar inget ansvar om du vill pröva.
Jag vill pröva.
-Vilka är reglerna? -Ta bara fåret och släpp det i cirkeln.
-Varför det? -För att det finns en cirkel där.
-Är det allt? -Ja, mycket enkelt.
-Precis som amerikansk fotboll. -Gud måste älska galningar.
-Hurså? -Det finns så många av dem.
Ta skydd!
Nu ser du själv hur det är.
Det ska finnas heder i krig. Var finns hedern i det här?
Vi för de överlevande till gränsen. Följer du med?
-Jag ska ta mig till lägret. -Har du inte sett nog med död?
Gå medan du kan. Det här är inte ditt krig.
Nu är det.
Som du vill. Du är en god vän.
-Jag stannar och visar dig vägen. -Jag stannar också.
-Du följer med dem. -Nej, de dödade hela min familj.
-Jag vill kämpa. -Inte tillsammans med mig.
Gå med dem.
-Varför gör du det här? -Han skulle göra samma sak för mig.
Har ni bestämt er för att prata?
Inte det?
Snart kommer ni att vara min gäst.
Kom.
-Gå tillbaka. -Nej.
Stanna här.
-Jag kan vara till nytta. -Inte om du är död. Gå tillbaka nu.
Amerikan?
Överste!
-Hur lyckades du ta dig in hit? -Kan ni gå?
-Det kan du ge dig fan på. -Kom nu.
Bakom dig!
Stick härifrån för fan!
Här borta!
Hjälp mig.
Ge mig pojken.
Skynda på!
Ta pojken.
Ta skydd.
Trupperna är redo.
Följ efter dem omedelbart.
Ge mig pojken.
Vem är den här terroristen? Varför är ni så värdefull för honom?
Han försökte döda mig ikväll, men han misslyckades.
Jag ska hitta honom och sedan flå honom.
-Det behöver ni inte. -Vad?
Han kommer att hitta er.
Är ni galen?
En man mot tränade kommandosoldater. Vem tror ni att han är?
Gud?
Gud skulle visa nåd. Det gör inte han.
-Kusten är klar, det är ingen här. -Det här kommer att hålla ett tag.
-Vilken är den snabbaste vägen härifrån? -Nordväst.
Det är tre kilometer till bergen och det är en svår väg.
-Ta pojken med dig. -Jag vill stanna.
Det går inte.
Du kan inte gå tillbaka. Vi måste ta oss till Pakistan.
-Jag tänker gå tillbaka. -Jag vet att han är din vän,-
-men du kan inte gå tillbaka. I så fall dör ni båda två.
-Kom med oss. -Gör bara som jag säger.
Ge mig geväret.
Nu går vi.
-Kommer jag att få träffa dig igen? -Visst.
-Sök igenom området. -Uppfattat.
Inte ett spår av honom.
Fortsätt söka efter amerikanen. Jag återvänder till basen för tankning.
Skynda på!
-Kan du flyga den där? -Det får vi snart reda på.
Hoppa in!
Håll i er!
Där borta!
Där!
-Håll fast! -Dra in honom!
Ta min hand!
Vi störtar!
Håll i er!
Skynda er ut! Den kommer att explodera!
Ta vad du kan! Ut med er!
Vi beger oss mot gränsen.
Vi stannar här, vi vet vart vi ska ta vägen.
-Vilket håll? -Nordost.
Jag vill ha alla i beredskap. De får inte nå gränsen.
Jag måste vila lite.
-Hur är det med såret? -Ni lärde oss att ignorera smärta.
-Fungerar det? -Inte riktigt, men ta inte illa upp.
Tack.
Gå före och se om ni kan hitta ett gömställe.
John!
Det var nära ögat. Hur gick det?
Bara bra.
Vi ska inte göra det lätt för dem. Vi delar på oss.
-Ledsen att du blev indragen i det här. -Det där menar ni inte.
Spetnaz, rapportera.
-Lyssnar du? -Vem är det?
Din värsta mardröm.
Vad fan händer därnere?
-Bra timing. -Det är vad vänner är till för.
Gå tillbaka till hålet. Jag kollar att ingen är kvar.
Yankov, återvänd till basen.
Gränsen är på andra sidan dalen.
-Vi klarade det. -Ja.
Vad fan är det där?
Den jäveln.
Försök inte fly! Ni kan inte komma undan!
Vi anfaller inte om ni ger upp. Vi vill inte skada er.
Av någon orsak tror jag inte på honom.
Kom hit så får ni en rättvis rättegång.
Släpp era vapen och stå stilla.
Några idéer?
Släpp era vapen.
Vi kan nog inte omringa dem.
Det här är inte rätt tillfälle att försöka vara lustig.
Släpp era vapen nu!
Ni kan inte fly! Jag vill ta er levande.
Det här är sista varningen.
Valet är ert.
Vad tycker du?
Åt helvete med honom.
Om vi ska dö så önskar jag att vi kunde ta det aset med oss.
Vad är det där?
Det är rebellerna.
Ut därifrån, John!
Är du säker på att du inte vill stanna? Du kämpar bra för att vara turist.
Kanske nästa gång.
Vill du ha tillbaka den här?
Nej, behåll den du.
Kan du inte stanna?
Jag måste åka.
-Farväl. -Farväl.
-Det är svårt att tro det. -Vad, sir?
Jag vill inte erkänna det, men jag tror vi börjar bli blödiga.
Kanske lite, sir. Men bara lite.
Den här filmen är tillägnad det tappra folket i Afghanistan.
Översatt av: Darkscizm